Utredning: Bedömningarna av läkemedelsbehandlingar ska förenhetligas och styrningen av läkemedelsbehandlingen integreras i styrningen av social- och hälsovårdstjänsterna
![](/documents/1271139/1451815/Lääkkeet+kämmenellä+kuvaaja+Tuulikki+Holopainen.jpg/eb18e8e2-e5be-47aa-a1e7-5b01d92d2bbb?t=1499247533000&width=1200)
För att effektivisera den nationella styrningen borde styrningen av ordnandet av social- och hälsovården också innefatta läkemedelsbehandlingen. Målet är att integrera läkemedelsbehandlingen i helheten av social- och hälsovårdstjänster och att skapa förutsättningar för tjänsteanordnarna att främja rationell läkemedelsbehandling i sitt område.
Läkemedelsbehandlingen är en viktig del av social- och hälsovården som helhet och av dess tjänsteutbud. Genom en stark nationell styrning kan man säkerställa att man stöder sådana läkemedelsbehandlingar och tjänster som möjliggör vård på lika villkor, goda vårdresultat och rimliga vårdavgifter. Den nationella styrningen kan stärkas genom en samtidig utveckling av styrningen och finansieringen av läkemedelsbehandlingen.
Den lednings- och finansieringssektion som lyder under samordningsgruppen för reformen av läkemedelsärenden har utrett och bedömt vad som behöver utvecklas inom bedömningsverksamheten och hur priskonkurrensen kan främjas. I fråga om finansieringssystemen för läkemedlen inom öppenvården utgick utredningen från det mål som statsminister Marins ministerarbetsgrupp för social- och hälsovården har om att statens andel av läkemedelsersättningarna ska utgöra en del av finansieringen av välfärdsområdena. Styrningen av läkemedelsbehandlingen ska dock utvecklas oberoende av vilken finansieringsmodell som tillämpas.
Tryggandet av en ekonomiskt hållbar läkemedelsbehandling förutsätter att man utvecklar och stärker bedömningen och upphandlingen av ny teknik, utnyttjar läkemedlens livscykel effektivare och tar läkemedel ur bruk på ett mera kontrollerat sätt.
De olika principerna och förfarandena för bedömning och beslut i läkemedelsärenden borde sammanjämkas och förenhetligas. För närvarande beror förfarandena på om läkemedlet används inom öppenvården eller sjukhusvården. Reformen av bedömningsverksamheten borde genomföras samtidigt som det nationella genomförandet av EU:s HTA-förordning och förlängningen av den temporära lagstiftningen om villkorlig ersättning av läkemedel inom öppenvården.
Hur priskonkurrensen kan främjas borde i fortsättningen granskas i bredare omfattning än bara genom att fokusera på det nuvarande systemets egenskaper eller på de läkemedel som används på vårdinrätt-ningar. Vid bedömningen ska man också beakta hur ändringarna påverkar tillgången på läkemedel.
Mer information:
Lauri Pelkonen, direktör, tfn 0295 163 218, [email protected] (ordförande i lednings- och finansieringssektionen)
Aleksi Westerholm, sakkunnig, tfn 0295 163 763, [email protected] (sekreterare i lednings- och finansieringssektionen)